Joni, pystyt sä sanomaan jonkun hetken -
jollon sä oot ollu onnellinen sun perheen kanssa?
Muistat sä sellasen hetken?
Emmä tiiä.
Emmä muista. Sori.
Miten sä haluaisit sun äidin olevan siellä kotona? Nyt, tällä hetkellä.
Nyt täl hetkel? No, kai sen pitäis olla niinku mutsi.
Mitä se tarkottaa sulle? Minkälainen on mutsi?
Minkälainen on mutsi? Ei oo hirveesti mitään, mihin verrata.
Mut jos sä saisit ihan vapaasti toivoo, sun ei tarvis ajatella.
No kai se mutsi on semmonen joka, sillee kelaa sun parasta.
No enksä mä... Siis, sä et voi väittää sitä, ettenkö mä tee sitä.
Mä oon yrittäny kaikki.
Hei, mitä vittuu? Te ootte jo siinä.
Meitä oli viis jäbää. Me pidettiin yhtä. Melkein aina.
Musta meil oli ihan nomaalit perheet, normaalit ongelmat -
ja normaalit fiilikset. Ei oikeestaan mitään mistä me ei oltais päästy yli.
Mitä vittua, Joni? Nyt pelaamaan.
Moi. Tulkaa messiin vaa.
Hei kamoon, tonne noi.
Hei kamoon, vähä soittoo hei.
Vähän kylmää meininkii. - Kaikki lämpee nyt.
Ei ollu mun päivä tänään.
Karri on mammanpoika, se tulee vähän hitaasti perästä, mut tulee kuitenki.
Nonii jätkät, eihän tost tuu yhtään mitään enää.
Sil on ihan ok mutsi, vähän nipo mut ihan ok.
Ku Karri tyrii jotai skidii, niin se rupee helpost panikoimaa.
Sit se tyrii vaan lisää. Eka kerta kun mä tapasin Karrin -
se oli just oppinut ajaa fillarilla. Ja se ajoi mun päälle.
Mut se mikä siinä oli, oli ettei se lähtenyt juoksee karkuu.
Se vaan seiso siinä naama veressä ja pyysi multa anteeks.
Eiks se nyt jo oo selvä se peli? - Venaa nytte.
Voi vittu. Vitun apinat.
Kummat? - No molemmat. Vittu.
Mä en nyt ihan hahmota.
Eikös se oo jääkiekon idea, että jompikumpi voittaa -
ja jos joku saa maalin, niin eihän se oo kenenkään vika.
Ai ei oo kenenkään vika jos joka vitun kerta suomalaiset on häviimäs?
Nyt hurrataan ensin voittajille: Hurraa, hurraa, hurraa Ruotsi.
Ja sitte hurrataan häviäjille: Hurraa, hurraa, hurraa Suomi.
Odotetaan vähän aikaa kun mä laitan ensin ripsaria. Sit vasta lähdetään.
Älä puhu jääkiekosta yhtään mitään kun et siitä mitään ymmärrä.
Mistäs sinä sen tiedät?
Oon mä seurustellukki yhden lätkänpelaajan kanssa.
Oho. Sehän tekee susta jonkun asiantuntijan. Kenen?
No en mä nyt kaikkien miesten nimiä muista.
Se oli Raision kiekkoseura, jotain, kasikolme.
Nelosdivari, sehän on ihan luuserisarja.
Joo ja tää on 2003. Ja nyt eletään vuotta 2010.
Mitä järkeä on kuunnella näitä vanhoja matseja?
Ihan sama se on mitä mä kuuntelen. 2010 tai 2003, aina ne on häviimässä!
Joo, meil alkaa nyt viimenen ajotunti, et...
Ai että mä oon odottanut tätä.
Ei tarvi tän jälkeen katella suakaan enää ollenkaan. - Kiitos samoin.
Ja kato liikennettä molemmille puolille, noin just. - Pää kääntyy.
Juuri näin. Mutta sun pitää ennakoida se. - Ihan kuin pöllöllä.
Hönkäses muuten tännepäin. Noni, aja sivuun.
Mihin aikaan tulit kotiin? - Kaheksan yheksän maissa.
Älä valehtele, yhteltoista katoin telkkaria. Et ollu tullu. - Aamulla.
Taas? Monta sä joit? - Kaks kolme.
Montako joit? - Neljä viis kuus. En tiedä, ihan sama.
Siis kolmosta vai mitä? - Bissee ja vähän jotain liköörii päälle.
Onks sillä mitään väliä? - Noni, nyt ulos autosta.
Kato, nollat tuli niinku sanoin.
Uuestaan. Mä en nähny et sä puhalsit.
Annas mennä sitä samaa vanhaa reittiä. - Taas?
Niin kauan mennään ku osataan.
Nyt ku mä saan tän kortin... - Jos saat.
Jos saan. Ni kai mä saan joskus lainaa tätä autoo sitte?
No et jätkäporukan kuskaamiseen. - Just, vittu joo.
Vasemmalle. Sillä tavalla saat et mä oon kyydissä.
Vittu pidä kotteros sit, mä ostan vaikka prätkän.
Aamulla oli Hesarissa, miten joku oli ajanut moottoritiellä kaidetta päin.
Tyttöystävää saat kuskata. - Hä?
Mihin on jääny se kuuluisa tasa-arvoajattelu?
Mitä väliä et onks tyttö vai poika kyydissä?
Poikaporukalla se menee kuitenkin isotteluksi. - Just joo.
Mee vaa ihan kunnolla täs reunas. Just näin.
Mitä sä teet? - Kattelen vaa.
Tollasiako? - Liikennettä kattelen.
Hötsön tötsöjä. - Liikennettä, vittu.
No, siinä on vähä hötsön tötsöille kyytiä. - Älä saatana nytte.
Mitä sä teet?
Blondia älä ota. Niistä ei oo mitään muuta kun harmia. - Just joo.
Ne on pelkkiä huoria. - Ketkä?
No ne blondit. Se oli vitsi.
Joskus mäkin ajattelen, sillee et mä oon niinku bääd mään.
Mikä tää on tää biisi? - Mikä biisi?
Tää hidas biisi. - Ei tää oo hidas. Ihan yhtä nopee ku se alkuperänen.
No täähän on se alkuperänen. - Ei varmaan oo.
No onhan tää nyt. Täähän on se alkuperänen. - Ei ole!
No en minä oo ainakaan mitään muuta versiota tästä kuullu.
Noni, keskity hei ajamiseen.
Ja pää pyörii. - Pää pyörii, pää pyörii.
Ja sitten mennään. - Joo.
Hei, miksi sä nyt ajat tätä ympyrää? - Et oo käskeny kääntyy.
Mitä? No vasemmalle vanhaa reittiä.
Ei täst voi kääntyy vasemmalle. - Älä nyt viitsi. Miten niin ei voi?
Kun mä sanon että vanhaa reittiä, ni vanhaa reittiä vasemmalle.
No sitten se on tästä oikealle. Sano nyt että oikealle. - En sano.
Täytyyhän sun oppia ajattelemaan. En sano. - Ajetaa ympyrää sitte.
Nyt ei oo totta. Kyllähän sun nyt pitää omilla aivoilla ajatella.
Sä oot siinä se maikka enkä minä. Sano nyt et oikeelle. - En sano.
Sanot. Ihan varmana sanot. Ajetaan ympyrää edelleen.
No moro. Jarska tässä. Hei tota, sain semmosen ilmotuksen -
et mulla ois ulosotos vielä viis euroo elatusmaksuja.
Voisin laittaa sen tilille suoraan, jos laitat tilinumeron.
Eipä muuta. Moi.
Hei tota. Käännys täst oikeelle, koukataan tonne. - Täh?
Viis minuuttia. - Mun pitää olla kolmelta stadissa.
Mä oon kattonu jo valmiiks. Sinne vaan, ei mee kauaa. - Just.
Eikö noit oo jo ihan tarpeeks? - Näit ei oo koskaan tarpeeks.
Ite saat kyllä koota. - Itehän mä oon nää tähänkin asti koonnu.
Ota sä ne ni, jos mä koitan...
Mitä helvettiä? - Sori. En kai mä nyt tahalteen.
Tollai sä et saa koskaan ajokorttia. Saatanan mulkero.
Sun autos on ihan kunnossa. - Miten niin?
Ei tähän mitään tullu. - Kato nyt sitä.
Koitas nyt käyttäytyä, iso mies. - Vittu koita ite käyttäytyä, perkele!
Noni.
Monet kengät sul on taas mukana? - No, niin monet ku tarvitaan.
Ostitsä taas liian pienet? - Ei kun näit pitää vaan vähän venyttää.
Meil on illalla taksiliiton kevätjuhla.
Onks noi nyt ne löbötöböt? - Löbötöböt...
No mitkä ne nyt on? - Löbötäänit.
No, ihan siistit on.
Keväällä sain kevätjuhlavatteet ja sit jouluna joulujuhlavaatteet.
Jos jotain siihen väliin halusi, ei mul oo niitä aurinkolaseja -
niin ite piti rahat hankkia.
Taas tullaan tähän, että miten kaikki on ollut niin vaikeeta ennen vanhaa.
En mä nyt sitä tarkota et sulla pitäs olla yhtä vaikeeta.
Ja justhan mä ostin sulle järjettömän kalliit farkut ja sen lippalakin.
Lippalakin!
Sä luulet, et sä oot ainut jolla on ollut vaikee lapsuus.
Oli munki faija alkoholisti. - Mun oli lisäks väkivaltanen.
Mun käytti huumeita. Ite oot sanonu.
Meillä juostiin talvipakkaseen jos se sille päälle sattu.
Sun ei oo tarvinnu juosta, kiitos mun.
Kiitos sun, mä en oo koko äijää nähnytkään. - Kunpa en olisi minäkään.
Sen paremmin omaa isääni kuin sunkaan.
Yks juttu sentää sulla oli paremmin ku mulla. - No?
Sun mutsi oli sentään suht normaali, mulla on täys sekopää. - Jaaha.
No tosta hyvästä seuraavaksi harjotellaanki taskuun parkkeerausta.
Joo, just noin. Noni, älä liikaa.
Nyt pitäs jossain vaiheessa alkaa jo kääntää niitä renkaita.
Kato, sä oot myöhässä. Noni.
Tervehdys. - Terve.
Meneeköhän teillä pitkään tänään?
No niin kauan menee, kunnes poika oppii. - Joo.
Sori. - Homma hanskassa. Harjoitelkaa ihan rauhassa.
Noni, koitas nyt. Otat eteenpäin uudestaan.
Eteenpäin ja sitten äkkiä pakkia. Pakkia.
Siivositko huoneesi? - Siivosin.
Ethän siivonnu, ku siel oli kaikki vaatteet hujan hajan -
ja hirvee pölykerros sen tietokoneen päällä.
Mitä sä oot tehnyt mun huoneessa?
Mä kävin siellä, en kai mä siihen mitään lupalappua tarvi. - Tarvitset.
En tarvi niin kauan ku mä sen vuokran maksan. - Et maksa kauaa.
Miten niin en maksa? - Mä muutan koht omaa himaa.
Heti ku mä täytän kahdeksantoista. Varmaan jo kesällä.
No, nyt ihan mielenkiinnosta kysyn että mihinkäs ajattelit muuttaa?
Vaikka Huvilakadulle. - Huvilakadulle?
Millä rahalla? - Omalla, vittu.
Ai sillä 70 eurolla, mitä sulla on synttärirahoista jäljellä? - Sillä.
No ihanko ite meinasit kilkutella säästöpossun rikki?
Tai sit mä hoidan vaimon itelleni joka maksaa mun vuokran.
Sulla ei oo sen jälkeen mitään asiaa tulla kyseleen, että onko siivottu.
Tänään tehdään sillä tavalla, et sä oot illan kotona ja siivoot huonees.
Sit nukut kunnolla, ni ei tarvi olla tommonen raivopää.
Sä et mua kuule määrää, mä oon ihan kohta 18. - Niin, ihan kohta.
Mä määrään niin kauan kuin sä elät mun rahoilla. - Mua ihan pelottaa.
Nyt menee noi sun juttus toisesta korvasta sisään... - Ja toisesta ulos.
Noi on niin kuultuja noi sun jutut. Että mä odotan sitä ku mä täytän 18.
Vapaus. Se on niin ihana sana.
Mä odotan ihan yhtä lailla. - Mä odotan enemmän.
Mä. - Minä.
Hei jumalauta! Nyt ajat tän auton välittömästi tonne parkkiin.
Nyt ulos sieltä autosta. Mun autossa et perkele piereskele!
Sun auto, sun koti ja sun kaikki. Vittu, pidä autos. Mä otan taksin.
Karri!
Mitä sä oikeen mulkkaat? - Voi Karri kulta.
Jotkut asiat ne ei muutu, oot sitten viis tai kohta 18.
Kusihätä tai nälkä, ni sulla menee hermo. Kyl mun pitäis jo muistaa.
Ja univelka on sit kolmas.
Sun pitää viedä mut joskus Italiaan. - Siitäkö sä täällä aina haaveilet?
Aattele nyt, viet vanhan äitis.
Pomodori ripiäni on täytetyt tomaatit.
Hei, jarruta jarruta nyt! Jarruta! Jarruta!
Ei oo Aksu tulos tänään. - Kui?
Jotai perus mutsinihkeilyy.
Voi vittu!
Meikän 18-vuotissynttärit, ja tääl ei oo yhtään ketään.
Kai me voidaan kolmistaanki ihan kivaa pitää.
Pitäskö meiän laulaa sulle? - Ei. Älkää pliis.
Todellaki. - No ootsä nyt ihan varma?
Yks kaks kolme.
Paljon onnea vaan...
Paljon onnea... - Vaan.
Se tais mennä jo.
Paljon onnea... - Karri!
Paljon onnea vaan! - Kiitos, kiitos.
Hurraa! - Kiitos, kiitos.
Emmä polta.
Petel oli tarhas aina punaset sukkahousut.
Ja pitkä letti. Semmonen ponnari.
Sitä haukuttiin aina tytöks, ni pakkohan se oli leikata silt pois.
No, nykyään se sit vainoo meiän kaikkien fledoi.
Nykyään melkei kaikil frendeil on vanhemmat eronnu. Paitsi Petellä.
Se onki aina ollu vähän semmonen onnenpekka.
Sit yks päivä se meni ja unohti sen kortsut himaan.
Tääl ei oo taaskaa yhtään mitään.
Just kävin kaupassa. Siin on kaks kassii ruokaa.
Laita pakkaseen jätskit. Kolkyt astetta lämmintä.
Miks sä et tuonu mitään pitsaa tai mitään? - Pitsaa?
Siellä on sisäfilepihviä. Paistat siitä itelles pitsan, iso mies.
Mä haluun jotain herkkuja.
Siinä. Herralle herkkuja.
Kiitti. - Laitanks mä nyt tän vai tän?
Mutsi soittaa.
Moi, kulta. Bikinit.
Missä? Kumpi kaappi?
Mikä hylly?
Ne on siinä ylähyllyllä. - Löyty.
Noni, nähään kentällä. Moi moi, kulta.
Hei, mikä tää juttu nyt oikee on? - Äkkilähtö Milanoon.
Pakko selvittää äitis kanssa vähän asioita. Aikuisten juttuja.
Äitisi kanssa oltu pitkään aikaan missään.
Koska viimeks? - Lontoossa.
Niin just. Lontoossa helmikuussa.
Mut mitä mä syön?
Pitsaan, ei kaljaan. - Ei kaljaan.
Eikä muuhun alkomahoolituotteisiin. Ei tupakkaankaan.
Ei tupakkaan.
Kuitti ostoksista. - Millon tulette takasin?
En kerro. Sunnuntaina. Vai oliko se maanantaina?
Ei mitään bileitä tänne, nuori mies. - Ei.
Muistat, kuinka kävi viime kerralla.
Pitäs olla kaikki...
Hauskaa matkaa.
Hauskaa viikkoa. Ei liian hauskaa.
Moi moi. - Moikka.
Moikka. Onks kaikki ihan hyvin?
Tiedätsä yhtään, monelta sä pääset sieltä?
Tuutsä meille sen jälkeen? Meil ois kämppä tyhjä.
Haloo. Moikka.
Tota, emmä tiiä. Kiira on kyl kohta tulos tänne.
Nii emmä tiiä, se kävi just ottaas sen pillerin. Sen aborttipillerin.
En mä oikeen tiiä, mitä mä voin sille sanoo. Ei se kerro mulle mitään.
Kyl mä oon sitä lohduttanu ja kaikkee.
Mutsi soittaa. Mun on pakko vastata tähän.
Haloo?
Joo. Kaikki on ihan hyvin.
Mites siellä?
Onks siellä lämmintä?
Joo. Ei täs mitään.
Eilen mä olin leffas.
Joo. Yksin kotona. Joo joo, oon oon.
Emmä jaksa. Emmä jaksa.
Joo joo, kaikki on jossain. Kiirakin lähti landelle.
Joo. No mä soitan teille vaikka myöhemmin. Okei.
Miten niin sä et tiiä? - Emmä tiiä, sitä tulee vaan.
Ei kai sitä nyt vielä pitäis tulla?
Ihan ku Akselin mutsi. - Ei kai.
Se katto jotenki pitkää. Pitäskö sun lähtee?
Emmä ny sua voi tänne yksin jättää.
Emmä täällä oo yksin. Jos se tuntee sut, ni se soittaa heti sun mutsille.
Ootsä varma et sä pärjäät?
Lahti.
Tiätsä vittu, mitä me ollaan tehty? Tapettu lapsi. Siis elävä ihminen.
Me ei saada tätä koskaan anteeks.
Ei tää hei oo noin vakavaa, tällast sattuu ihan koko ajan.
Tajuutsä, mitä me ollaan? Me ollaan oikeesti vittu murhaajia.
Ei se meistä tee murhaajia, jos me ollaan tehty abortti.
Eihän se ollu ees ehtinyt kasvaa sormenpäätä isommaks.
No niin, sekin vielä. Vittu me ollaan siis tapettu peukaloinen.
Kerrohan, Pete. Mikä lainsäädäntö muka luokittelee abortin murhaks?
Ei Suomen lait ainakaan. - Emmä tiiä, katolinen kirkko ainakin luokittelee.
Pete, sä et oo katolinen. - Mistä sä sen tiedät?
Me oltiin samalla riparilla.
Mitä te oikeen kelaatte? Ette yhtään mitään!
Te pilaatte mun elämän. Tää on ihan perseestä.
Kuka sitä hoitaa? Ei vittu, mä en ainakaan hoida sitä.
Yhtäkään vaippaa en vaihda. En mitään! Mitä mun kaveritkin sanoo?
Ei mul oo kavereita tän jälkeen. Ei ne kato tollasta pelleilyy.
Enkä kato minäkään. Te pilaatte sen lapsenkin elämän ja mun elämän.
Te pilaatte meiän koko perheen, saatana.
Kuin vanha sä oot? Eiks sul pitäis olla jotkut vaihdevuodet menos, hä?
Missä te olitte, ku biologiassa kerrottiin lisääntymisestä?
Ettekste älyy ehkästä? - Me ehkästiin. Tuli vahinko.
Mikä vitun vahinko? Etsä oo kuullu jälkiehkäisystä koskaan?
Kulta, ei tätä enää voi jälkiehkästä, tää on jo liian pitkällä.
Sitä paitsi me halutaan tää. - Te ootte vittu ihan hulluja!
Tää on kova maailma tää.
Tääl on terroristei, tääl on tsunamei, tääl on kaikkee.
Tääl on maanjäristykset, lamat ja kaikki. Millä te elätätte sen?
Teillä menee duunit. Te meette eläkkeelle sillon.
Ei se teit kestä kattoo.
Jätkältäki tippuu hiukset.
Siit tulee viel pahempi ku musta. Se vedättää teit ihan mennen tulle.
Ei teille pitäisi antaa lapsii. Mä oon oikeesti sitä mieltä.
Te voitte pitää noi.
Saatana!
Sehän meni suht rauhallisesti.
Kiitos.
André on vähä semmonen hikke.
Se joko lukee tai sit se on sen pikkubroidin kaa.
No, mä oon ehkä vähän epäreilu. Andrélla on varmaan kaikist paskinta.
Sen mutsi on nimittäin skidisti lortto.
Hei, hei, hei... Tää on joku romanttinen draama.
Tää on varmaan huonoin vaihtoehto romanttisen komedian jälkeen.
Menis kaheksalta ja viistoista vaille kymmenen.
No on tää nyt aika selvillä tää matikka jo.
Joo.
Me voidaan vaikka nähä kellon alla puoli kaheksan?
Joku soittaa ny. Mun pitää lopettaa. Moi.
Haloo?
Aijaa, no mä oon siellä ihan minuutin päästä. Moi.
Valitsemanne numero ei ole käytössä... - Vittu!
No niin, Max. Sun veli tuli sua hakee.
Mitä jätkä?
Sori et mä olin taas vähän myöhäs. Unohdin kokonaan et mun piti hakee.
Mutsiski unohti sanoo, et sä tuut hakee. Meiän pitäs kuitenki tietää -
kuka tulee lasta hakemaan, vai tuleeko.
Mä yritin soittaa sille kyllä, mut ei sitä saa kiinni.
Sit jos tää on tämmöstä, ni ymmärrätkö sä, et tää on vakavaa?
Et tää on kohta sossujuttu.
Kyl mä sen ymmärrän. Tuutsä, nyt mennään.
No niin, Max. Nyt lähetään kuitenkin kaikki yhessä kotiin. Eiks nii? - Joo.
No niin. Bala ja Simba, heippa. - Ota Max se reppu, jooko.
Huomiseen. - Moi moi.
Vittu.
Max! Mennään.
Max! Ei tääl oo mitään syötävää, meidän on pakko mennä kauppaan!
Mä jään tänne! - Kyl sä tiedät, et mä en jätä sua yksin tänne.
Okei. Yhellä eholla.
Älä ota tollasta. - Otan.
Ku ei meil riitä rahat tollaseen. Et viitti.
Mä en lähe täält mihinkään ennen ku mä saan tän.
Älä oikeesti jaksa. Mun pitää vielä lukee tänään.
Jahas, meinaaks pojat herkutella? - Näköjään.
Kiitos.
Mäkin haluun makaroonia. - Syö sitä pitsaa, ku sul on sitä.
Nii mut mä haluan makaroonia ja pitsaa. - Syö.
Et kato mua. - Syö.
Et kato mun ruokaa. - Syö nytte.
Sä lupasit, et sä syöt sen, jos sä vaan saat syödä sen jätskin ensin.
Niin mut sä et olis saanu kattoo sitä. Nyt se on myrkyttynyttä.
Ei siin oo mitään vikaa, syö sitä nytte.
Nyt mä en ainakaan syö, ku sä koskit siihen.
Mitä luulet, saanko mä äitiltä synttärilahjaksi dindendon?
En tiiä. Ehkä saat. - Varmasti saan.
Sulla oli just synttärit. Joulukin on ennen sun synttäreitä.
Sun synttäreihin on vielä vuosi. - No joulupukilta sitten saan.
Sä saat vaan risuja, ku oot ollu niin tuhma.
Ai mä oon ollu tuhma? Tänään hain sut tarhasta ja tein sulle ruokaa.
Sitä paitsi ei joulupukkii ees oo olemassa.
Mitä? - Ei mitään.
Sano, mitä sä sanoit. - En mitään, kuhan narrasin vaan.
Mitä sä sanoit? - En mitään.
Jotain tyhmää joulupukista. Sano mitä sä sanoit.
Kunhan narrasin vaan.
Toi haju tulee tänne asti. - Se on miehen haju.
Mitä luulet, André? Kumpaa äiti rakastaa enemmän, sua vai mua?
Oho. Säkin osaat näköjään vastaa luuriin.
Ei oo tullu hirveesti siitä mitään aikaan -
ku et sä ees viittiny ilmottaa, et mun piti hakee tänään Max.
Haista vittu!
Moi, Anni. Sori, ettei tänään siit leffast varmaan tuu mitään.
Mä tajusin, että ei mulla oo hirveesti jääny päähän -
ku mä oon näköjään nukkunu kaikki tunnit. Joo, matikkaa.
Et kai sä ehtiny vielä lähtee?
Saisit sä jonkun muun sinne sun mukaas?
Niin no, mä ajattelin lähinnä jotain tyttöö.
Andu, mikä on sossu? - Mä toivon, ettei sun tarvi koskaan sitä tietää.
Nyt mennään nukkuu. Hyvää yötä. - Eiku iltarukous.
Aha, ja nyt sä vai väität, et Jumalaakaa ei oo olemas.
No okei. Levolle lasken luojani. - Joo.
Armias ole suojani. - Joo.
Jos sijaltaan en nousisi. - Joo.
Taivaaseen ota tykösi. - Taivaaseen ota tykösi.
No niin. Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Ei sun sinne tarvi viäl mennä. Se on muutenki vaan rukous.
Et sulle tulis parempi mieli.
Voisko sinne soittaa? - Ai taivaaseen, vai?
Nii, mulla olis kauheesti kerrottavaa.
Ai sun isälles vai? - Nii.
Mul on sitä kova ikävä. - Sil on varmasti ikävä suaki.
Onks sulla ikävä sitä?
No olihan se vähän niinku munkin isä. - Onks sillä ikävä äitii?
Varmasti on.
Sitä paitsi äiti sano, et se rakastaa enemmän sua ku mua.
Mistä tiiät? - Se on sanonut niin.
Nyt alkaa olla unihiekkaa silmissä.
Mennääks äitin sänkyy nukkumaan?
Joo, mennään.
Voiksä viedä mut, ku mua pelottaa? - Totta kai.
Kustaa Vaasan hovineideillä kenkiä ku...
Yrittäkää nyt vittu olla vähän hiljempaa.
Hei pupu, miten sä oot hereillä täällä vielä?
Tänne ei oo tulos ketään tähän aikaan yöstä, ku tääl yritetään nukkuu.
Joo mä tiedän, me otetaan... Me otetaan yhet yömyssyt.
Kulta, äläs nyt. Tässä on Kaitsu. Kaitsu on mun työkaveri.
Täs on mun poika. - Ai Max?
André! - Ei ku Andu, sen ensimmäisen mulkun poika.
Anteeks nyt, mut sun isäs on ihmisenä täys paska. - Nyt riittää jo.
Kasvattajana hän on... Ei, kun otetaan yömyssyt.
Ette ota. Ette ota yömyssyy. Eiku nyt ihan oikeest, nyt riittää.
Hei, jumalauta. - Max, ota ihan iisisti.
Sä oot kyllä ihan samanlainen kusipää ku sun isäs.
Mitä sä oikeen vittu aattelet tuovas tänne jotain tuntemattomii -
tähän aikaa yöstä, ku täällä on minä ja Max?
Me otettiin yömyssyä ja sä aloit riehua.
Arvaa kehtaanko mä mennä töihin? - Ei mua kyllä kiinnosta.
Meet jonkun koiranulkoiluttajan viereen taas. - Ai ei kiinnosta?
Minä hommaan meille rahaa. Sinä niitäki syöt.
Syön helvetisti syönkin joo. - Tiiät sä mitä?
12 tuntia synnytin tommosta paskiaista.
Elät täällä minun rahoilla. - Ole hiljaa.
Minä olen ihan hiljaa ja menen nyt nukkumaan.
Et oo menossa ainakaan tonne nukkumaan, turha yrittää. - Väistä.
En väistä. - Tää on mun koti. Ku mä sanon että väistä...
Tää on myös mun ja Maxin. - Minä maksan ja määrään.
Et sä kyl tääl hirveesti ees oo. - Tiiät sä mitä?
Nyt mä menen nukkumaan, ni sitte mä olen täällä. - Max nukkuu siellä.
Väistä. - Ole hiljaa jo.
Nyt menet vittu sinne nukkumaan.
Ja voi... - No oho, no nyt oli...
Nää on varmaan sun sitte? - Joo.
Paula, onks kaikki ok? - Joo, kaikki on ihan ok.
Mä tein tähän petin ittelleni. - Nähään huomenna.
Max... - Mä en oo mikään vitun Max.
Moikka!
Oikee a-luokan vitun sälli täällä öykkäröi.
Oli Akselillaki faija. Meille se kyl aina väitti, et se on kuollu.
Silti se aina jossain kesäsin kävi.
Moi. - Terve.
No niin. Terve.
Meinasin myöhästyä, kun oli vähä järjestelyjä.
Onks peuroi paljon näkyny? - No ei juurikaan.
Eilen haukkus koira mettään päin, mut ei siäl kyl mittä näkyny vaik...
Isäs kai kävi kattomas.
No nii, katos sieltä, kuka tulee. Akseli tulee, tule tänne tule.
Onni!
Terve. - Moi.
Mites meni reissu? - Siinähän se. Nukkues melkeen koko matkan.
Onni.
Tule tänne tule, tule tänne.
Kyllä se tulee siältä. Onni. - Tule tule.
Ei ku mun on pakko... Äiti, auta mua.
Siitäs sait. Onks se sun vuoro?
No, siinäkös se nyt oli sitte taas. Yhen kerran...
Noh, koitas vuoroas vaari. - Sun vuoros.
Tommosta jonnin joutavaa. - Et uskalla hävitä paremmalles.
Ajantuhlausta. Poikakaa oo viälä syäny.
Tuli.
Morjens. - Jaaha, nytkö sä tulit?
Missäs se on se...
Terve. - Moi.
Tekosyy, minkä takia mun just nyt piti tulla tänne.
No jos mä nyt sitte katon että...
Jos mä löyrän, löyrän ne tuolta ni...
Syätkö? - En mä, ku pitää lähteä kytylle.
Ai nytkö?
Nyt. Valosaa enää muutama tunti.
Ota Akseli mukaan. - Niin no...
Meil on kyl just peli keske.
Kortithan ny odottaa siinä, että menet nyt vaa.
No, ei mul oo edes mitään skutsi-vaatteita tai mitään.
Kait täältä ny jotai löytyy. - Ilman muuta, totta kai löytyy.
Jää nyt syömää. Muusi valmiina ja hirvipullia.
Poikakaa oo viälä syäny.
Ei kiitti. - Ootko varma?
Pumpulissako se äitis on sut kasvattanut?
Ei maistu pojalle kalja eikä tupakka.
No, ehkä ihan hyvä niin.
Mites koulussa? Ootko ollu jälki-istunnossa?
Ei meil oo jälki-istuntoo. - Mitä?
Ei oo jälki-istuntoo? Miten ne sut siellä oikein kurissa pitää?
Mä en oo kovin äänekäs tyyppi. - Shh...
Väärä hälytys.
Tos on sinappiaki, jos haluat. - Tää on hyvä näin.
Ootko käyny kaloja narraamassa?
Enpä oo ollu.
Aattelin vaan, että jos joskus haluat lähteä vaikka Lappiin mun kanssa.
Mul on siellä kaverilla hieno mökki.
Oltiin viime kesänä. Saunottiin ja kalasteltiin.
Mä oon kyl kalalle allerginen.
Tytöille et varmaan oo allerginen.
Niitä oot narrannu sitäki enemmän. Ainakin, jos oot isääs tullu.
Enpä oikeestaa. - No mikä ettei?
Etkö tykkää? Vai eikö ne tykkää sust?
Ei oo vaa sattunut ketää sellasta.
Jos tarttuu onkeen, ni mulle kyllä käy -
että jos haluat, niin voit vaikka tännekkin tuoda.
Pois suurkaupungin metelistä. - Kattoo nyt.
Nyt siällä on joku.
Hirvi se on.
Missä? En mää nää.
Miten nii et nää? Näkyy koko ajan.
Eikö oo hieno näky?
Missä muka?
Et oo tainnu hirviä Hesassa paljon nähdä?
Stadissa. - Mitä?
Että en oo. Etkä sääkää sillon ku siäl asuit.
Paa sormet korvilles. Tää täräyttää tärykalvot pellolle.
Päng!
Hä?
No ei oo vielä hirvenmetsästyskausi. Metsäkauriita vaan saa ampua.
Akseli.
Päng...
Eiköhän mennä uimaan.
Moro, mitä jäbä? Te ootte dokaa?
Ei vittu. Näin just tähdenlennon.
Toivoin, toivoin.
Emmää sitä voi kertoo, ei se muuten toteudu.
Joo. Mun tarvii lopettaa nyt.
Joo, älä dokaa liikaa. Moi.
Et sitten tullukkaa. - Emmä oikee diggaa tota kylmää vettä.
Mitä nää liputtaa?
Ai nii vittu, isänpäivä.
Voi vittu.
Sit oon mä. Mitä mä nyt sanoisin.
Mä oon mä, mä oon kaheksantoista ja mä voin tehä ihan mitä mä haluan.
Moi. - Kato moi.
Kasilta sitte.
Ai nii joo. Mä en kyl salee pääse tänään. - Täh, eiks me sovittu?
No joo, mut pomo tappaa mut, jos se saa kuulla tästä. - Eikä tapa.
Kyl sä tiiät mitä mä meinaan. - Mä täytän 25 vaan kerran vuodessa -
ja mä haluun et sä oot messissä. - Kerran vuodessa?
Mä en kyl salee tänä vuonna pääse. - Hei, sä salee pääset.
Sitä paitsi, tää on ihan sairaan kiihottava tää sun asus.
Sä oot pervo.
Nähään.
Miks mä en oo sun kaveri enää? - No, miksköhän?
Tä? Miks mä en voi olla sun kaveri vaik mä oon sun äiti?
No, just siks. - Eiku, siks just.
No ei se nyt oo ihan tervettä et sä tiiät kaikki mun asiat.
Se on ihan luonnollista.
Onks sun kaverit sanonu sulle jotain, vai mitä tää nyt oikeen on?
Kai mul on oikeus tietää, mitä sä teet?
Kaikki sun jutut, ku sä kerran asut täällä.
Mä en ymmärrä, minkä takia sä poistit mut listalta sanomatta mitään.
Sit mä näen et Tomas on siellä, mun sisko on siellä -
mun paras kaveri on sun kaveri, mut mä en oo.
Voin mä ne siält poistaa, jos se sua auttaa.
Mua auttais jos sä kertoisit mulle jos sä meinaat tehä jotain tällasta.
Hei haloo, yks Facebook. - Yks Facebook...
Mä tiesin ettei siihen pitäs liittyä.
Mä en nyt oikeesti jaksa tällasta, mul on muutenki vähän kiire.
Tää oli... Tää oli nyt tässä, Joni.
Sano nyt sinäki jotain.
Emmä tiä, mitä mun pitäis sanoo. - No yritä edes.
Mä en jaksa yrittää. - Sä et jaksa yrittää.
Kumpikaan teistä eijaksa yrittää. - Sä taas vertaat mua Joniin.
No ku sä oot aivan yhtä lapsellinen.
Emmä oo lapsellinen. Kyl mä tiiän, mitä mä teen.
Olet oikeassa. Kotona on ollut huono ilmapiiri.
Ei tää siitä johdu.
Ymmärrän, että olet ollut mieluummin muualla.
Mä en olis täällä, vaikka ilmapiiri olis miten hyvä.
Vai niin. Siihen tulee nyt kuitenkin muutos.
Et elä työlläsi. Asut täällä, kunnes pystyt elättämään itsesi.
Jos sä elät täällä, ni sun pitää elää niinku kaikki muutki täällä elää.
Elät sä?
Jos et sä usko mua, ni sit sä uskot Tomasta.
Haluat tehdä kaikkea mahdollista. Tein itsekin nuorena vaikka mitä.
Se on ihan eri asia, sun vanhemmat ei edes välittänyt susta.
Joni. Sul on geeneissä... - Geeneissä?
Sul on geeneissä tulla riippuvaiseks. Niinku sun isäs.
Ai mun vanhemmat ei välittänyt musta?
Ei, jos sä sait tehdä ihan mitä huvittaa.
Mul oli vapaa kasvatus. - Vapaa kasvatus...
Miks te aina jauhatte faijasta? Sil menee ihan hyvin.
Itse asiassa paremmin ku teillä. - Ohhoh!
Vai menee hyvin? Jos se jollain osakekaupoilla tai huumediileillä -
saa kerättyä varallisuutta, se ei tarkoita, että sillä menee hyvin.
Taloudellisesti ehkä, mut addikti mikä addikti
Eiks me voitais niinku aikuiset ihmiset sopii jotkut säännöt, vai?
Saatais joku välirauha.
Nyt tehdään niinku minä sanon. Siis niinku me sanotaan, Joni!
Aivan. Aivan niinku sinä sanot. - Et mee nyt mihinkää!
Mä haen vettä, onks sekin nykyään kiellettyy?
Tää on ihan siis niin järkyttävää, tää on ihan järkyttävää.
Mä tiesin et näin tulee käymään. Nyt istut alas tohon noin.
Istu alas nyt!
Mä tiesin et jos tää tapahtuu kerran, ni sit tää tapahtuu toisenkin kerran.
Ja mistä vitun kirjasta sä oot ton lukenu? - Et käyttäydy tolla tavalla.
Nyt me luodaan yhteiset pelisäännöt, ja mä sanon, että tästä lähtien...
Ne kaikki sun kaverit. Sä katkaset suhteet sinnepäin.
Sä oot kymmeneltä kotona, ja mä haluun tietää kaikki mihin sä meet.
Kaikki sun liikkeet.
Ja sit mä haluun tietää, mitä sä oot vetäny.
Ja Tomas hoitaa sen. - Minä?
Juu! Mä lähden helvettiin tästä kaverikerhosta nyt!
Hei, Roope! Tiätsä riittääks tää?
Kyllä se pitäs melkee täytee saada. - Okei.
Jos mahdollista.
Kun ei, tää ei vaan tuu.
Kun tää ei vaan tuu.
Anteeks, jos se on vaikeeta... - Ei ei, kyl tää on nyt tässä jo.
Mut jos me ei enää odotettas.
Haluisitsä Joni kertoo oman versios tästä tapahtuneesta?
Joo. Vittu just näin. Se järkkää tän, ja sit se ei ite tuu tänne edes.
No, se kyylä meni mun koneelle. Mä ku luulin että on laitonta -
mennä toisen koneelle sähköpostei ja tekstiviestei kattoo.
Hei, se on sun lähin ihminen. - Eihän oo.
Ei millään pahal, mut et kyl oo säkää.
No kuka on? - Mun kaverit.
Ai jaa, ne kaverit jotka maksaa sun koulunkäynnin ja sun elämisen?
Ja senkö takia Tiina saa rikkoo lakia? Se ja sä elätät tommost.
Jos asuu jonkun kanssa ni ei siltä pidä olla mitään salattavaa.
Kauas sä oot pössytelly? - No...
Sun ei oo pakko vastata, jos et sä haluu.
Jostain viime talvest. - Viime talvesta?
Ootsä Joni koskaan ajatellu, että mites tulevaisuudessa?
Poltat sä vielä esimerkiks viiden vuoden päästä?
Sä oot nyt 18. Sä oot viiden vuoden päästä 23.
Sullahan voi olla perhe. Aiot sä vielä sillon polttaa?
Emmä nyt oo sillee kelannu niin pitkälle.
Jos tekee mieli, ni sit mä poltan viäl.
No, polttaaks sun tyttöystävä? - Kuka niistä?
Emmä tiiä, on nekin joskus kokeillu.
Eikös teillä ollu sellanen nuorempi lapsi?
Tyttö, Jenna. Mun ja Tiinan yhteinen. Neljätoistavuotias.
Neljätoista. Entäs jos tää Jenna pyytäis, et sä hommaisit sille?
Tekisitsä sen, jos se haluu kokeilla?
Varmaa hommaisin. No, kyl se mun mielest vois kokeilla.
Sisään vaan rohkeesti.
Anteeks kauheesti, mä oon myöhässä.
Hei, mä oon Tiina Järvinen, Jonin äiti.
Ai, mä luulin, et sä et oo biologinen äiti.
Siis, Leena Heinola, käy vaan istumaan.
Luulin että sä oot kasvattiäiti. Mut ei sil oo tietysti väliä.
Ei, ei, ei. Kyllä mä olen äiti. Tomas on se, joka on täällä isäpuoli.
Ahaa, mut eiks he oo molemmat Ericssoneja?
Juu juu, hänellä on siis oman isänsä nimi. Siis oikean isän.
Biologinen, ei oikea. Ei toinen vaan biologinen.
Tomas on Ericsson ihan itestään, ja mun ensimmäisellä miehellä -
siis hänen isällään, vaan sattuu olemaan sama sukunimi.
Se on ihan hassu sattuma, aika jännä juttu.
Kummalla nyt oli ensin tai... - Joo.
Muaki huvitti aluks mutta...
Mut täytyy kyl sanoo, että hän on siis huomattavasti parempi isä -
vaikka onkin Ericsson.
Oletko lähdössä? - Tuli työkeikka.
Mikä ihmeen työkeikka? - No sellanen susikeikka.
Susikeikka? - En mä tiedä. Jotain bulgarialaisia tyyppejä.
Vai bulgarialaisia? - Belgialaisia, bulgarialaisia...
Jotain messuvieraita. - Miten minä en tiedä asiasta?
Olen kuitenkin toimitusjohtaja.
Kävisit joskus töissä niin tietäsit.
Et lähde minnekään. - Miksi sä katsot noin?
Tuntuu epämukavalta, ihan kuin lukisit mun ajatuksia.
Tiedän että valehtelet, ja niin tiedät sinäkin.
Oletko ottanut jotakin? - Oletko itse?
Mä en viitsi edes suuttua.
Jos lähdet, niin takaisin ei ole tulemista. - Selvä.
Minne matka? - Akselille tai Petelle.
Jaksavatko vanhemmat temppuilua?
No Andrélle sitten. Senkään äiti ei ole koskaan kotona.
Minä olen nyt kotona. - Vähän myöhästä!
Kuka sä luulet olevasi?
Ainakin olen sun isä.
Vittu! Nyt mä myöhästyn.
Maksatko sä mun taksin? - Ensi viikonlopuksi mennään maalle.
Ei käy. Akseli täyttää 18. - Jollain on aina syntymäpäivä.
Sitä paitsi mä olen isän luona.
Tuutsä?
Voisit sä millään tulla tähän pöytään nyt?
Mä kuulen kyllä tähän. Tää ruoka pitää laittaa nyt.
Jenna tulee millä hetkellä hyvänsä ja on kuolemassa nälkään.
No, just siks mä haluun et tää hoidetaan ennen ku se tulee.
Se ei kuole nälkään vartissa -
mut toi poika voi kuolla huumeisiin, jos ei tätä nyt hoideta.
Tää on ihan liikaa mulle. Mä en pysty enää.
Aina sinä...
Emmä tiä, pääsenks mä. Tääl on vähä hektist meininkii.
Voisit ajatella jotain muutaki kuin itteäs. - Mä ajattelen tätä perhettä!
Et ajattele mitään muuta ku itteäs. Aina vaan minä. Miksei koskaan minä?
Kukaan ei kuuntele mua, sä et ikinä kuuntele mua, sä et näe etkä kuule!
Mä en kestä enää, mä romahdan.
Joo, minä romahdan. Miksi aina sinä, miksei koskaan minä?
Älä viitti.
Ei vittu, taas noi huutaa tuolla. Hä?
Moi!
Moi.
Mä kuolen nälkään. - Hei, kullanmuru. Pieni hetki.
Missä sä oot ollu näin kauan? - Bändiharkoissa.
Mä pidän sulle YT:t nytte.
Saatana mä lähen, mä sanon irti tän avioliittosopimuksen.
Mä en kestä enää hetkeekään. Saatana, tästä ei tuu yhtään mitään.
Mä lähden. - Täh?
Mä lähden nyt. Ja otan Jennan mukaani.
Sä et lähe mihinkään. Sä et pakene tästä tilanteesta nyt.
Sä oot tähän pisteeseen ajanutkin. Minä, minä, minä, minä, minä.
Lopeta, et jätä mua yksin tähän näin.
Saatanan saatana! Sä et vittu mene saatana!
Irti! Irti!
Älä, älä lähe. Älä mene.
Älä, kiltti. Älä lähe.
Mä en jaksa.
Hei, älä nyt lähe minnekään. Jos on ongelmia, niin mä lähen.
Hei, älä lähe.
Eikö me voitais puhua?
Mä en halunnu, että tässä käy näin.
No, sä tiät musta jotain ja mä tiän sust jotain.
Eiks me olla vähän niinku tasois?
Emmä halunnu teille mitään pahaa.
Mä halusin... Emmä tiedä mitä mä halusin.
Ei sil oo enää mitään välii.
Sä oot nyt kuitenki vieny multa kaiken. Kaiken mikä oli...
Pyhää.
Mä ymmärrän miltä sust tuntuu. - Ai ymmärrät?
Mä halusin vaan jotain, mä halusin jotain omaa.
Sä petät sun miestä. Eli sä oot ihan samanlainen ku kaikki muut.
Mut sä oot kuitenki mun mutsi.
Ja jos se ikinä satuttaa sua ni...
No, onkos täällä kilttejä tyttöjä?
Susisetä tuli kylään.
Moi. Tuuppas sisään.
Naiset on kaikki samanlaisii. Ne vaan haluu et mä puhkun ja puhallan.
Mulle se on oikeestaan ihan sama. Mä vaan teen mitä ne haluu.
Millon mä oon ollu onnellinen?
Järjetön kysymys, ku kelaa kaikkee tätä paskaa mitä täs on meneillään.
No, mä oon onnellinen ku mä blaadaan. Se antaa mulle hyvän olon.
Ainakin hetkeks.
Toiset juo, ja mä blaadaan. Ja uskokaa tai älkää -
en mä kelannu jäädä koukkuun tai vaihtaa vahvempiin.
Kai mä oon onnellinen, ku naisii tulee ja menee.
Mut toisaalt jos mä rehellinen oon, ni siihenki kyllästyy.
Vois olla ihan kiva herätä saman naisen vierest toisenkin kerran.
Tai sillee, et se joku edes vähän tuntis mut.
Ja oon mä onnellinen mun perheestä.
Se nyt on ainoo perhe, joka mul on annettu.
Sen kanssa on vaan tultava toimeen.
Mutta jokanen täällä on loppujen lopuks omillaan.
Nätti on kyl. - On toi kyl.
Sit ku mä voitan lotos, mä ostan kyl tollase.
Ethä sää ees lottoo. - Sit kun lottoon.
Vittu jätkät oikeesti. Ihan vitun nihkee fiilis -
ku kusi lähtee valuu sillee niinku mammareiden ja reiden välistä.
Onk sul mammarit jalas? - Ei, mut siis kyl sä tiedät, mitä mä tarkotan.
Vou! - Mikä mamma!
Mikä leidi!
Onks täs meiän tän illan naisseura? - No toimiks se juttu?
No toimi toimi. Siis tuol on ihan vitun siisti saunaosasto. - Eihän.
Vittu mä en tajuu, miten jollai mimmil voi olla näin iso jalka.
Siellä on uima-altaat ja kaikki ja joku löytötavarasysteemi.
Mä löysin nää sieltä. - Jättäkää mulle jämät, mul ei oo yhtää röökii.
Ethän sä edes polta. - No mut läpällä nyt vaikka.
No ketä tänne nyt sit on niinku tulos? - Emmä tiiä.
Ei tää kyl sulle oo. - André!
Hyi, tupakalla täällä ja kaks vielä. - Hyi hyi.
Mitä sä hommaat?
Me venataa Akselii ku Akselil on 18-vuotissynttärit.
Täyttääks sekin kaheksantoista? Voi ei! Äsken just leikitte gogoilla!
Nii leikitte. - No et näytä mulle tommost.
No meen meen. - Kyl sä tänne voit jäädä jos sä haluut.
No ois vähän outoo. - Älä jaksa.
Moi.
Mä en kestä ku te ootte kaikki tommosia miehiä. - Mee nyt.
Kuka tää muija on? - Se on ton mutsi.
Oikeesti?
Kato kuka tulee. - Akseli!
Synttärisankari! - Mitä jätkät?
Aiot sä noi molemmat juoda? - Tarkotus olis.
Tänään tullaa olee niin naamat.
Nyt mennään kyl inee, meitsi ei enää näis kledjuis täällä...
Kyl mäki jäätysin, jos mul ois tollaset päällä.
Meitsi menee kyl tänne jacuzziin.
Vihdoinki.
Kuset sä sinne? - Vähä.
Hyi helvetti.
Onks toi mun?
Moi, mummu. Meil on poikien kans saunailta.
Paljon onnea vaan, paljon onnea vaan...
Millo?
Akseli tule tänne saunaan.
Akseli, onnea...
Mitä jätkä myhäilee koko ajan? Nytki sä myhäilet.
Ootsä paukuis? - No tsiikaa tota jätkää.
Nytki se hymyilee vaik se niinku ihmettelee. - Ootko saanu pillua?
Sul on nii harvoi niit naisii, et kerranki sä saat yhen ni...
Nykyään mä ymmärrän paljon enemmänki ku sä. - Niin varmaa.
Onks se blondi vai brune? - Brune.
Onks hyvät tissit? - On.
Oletsä näkemäs sitä viäl tänää? - Emmä tiiä, toivottavasti.
Et kai sä oo mitään kelannu feidaa meitä? - Hä?
Miten teil menee siäl terapias? - Ai nii, vittu siäl. Emmä tiiä.
Muija jotain selittää, et mitä mä teen viiden vuoden päästä.
Mitä sä vastaat tollasee? - Mitä sä teet viiden vuoden päästä?
Emmä tiiä vittu, emmä oo ees päässy lukiost viäl.
Sust tulee salee ylioppilas viiden vuoden päästä.
Mitä sä tohon sanoisit? - Nyt on ainaki huomattu, ettei taksikuskii.
Tosta tulee ainaki joku rillipää. - Ai musta vai? No huh huh.
Kunnon arkkitehti. - Tuleva ydinfyysikko.
Pete on kyl viiden vuoden päästä joku megafaija. Kaks skidii, tsäkäl kolme.
Faija. Faijojen faija!
Ja Kiira ja sinä lämmittelette takan ääressä.
Kiira jätti mut just. - Mitä?
No huh.
Kuin nyt sillee? - Emmä tiiä. Jätti mut vaa.
No mut se oli vähän muutenki semmonen ihme lutka.
Sun mutsis on lutka. - Mitä vittuu sä naurat?
Rauhotu. - Sä et vittu ees ajattele, naureskelet...
Hei vittu. Rauhotu! - Rauhotu!
Nyt vittu oikeesti. - Ei ollu mikään läppä.
Lopeta toi riehuminen. - Mitä sä sekoilet?
Synttärisankari tulee.
En mä vittu mitää pahaa meinannu. - Ei ollu mikään hyvä läppä...
Rauhottukaa ku synttärisankari tulee.
Onks sul paha olo? - Et sit laattaa tänne.
Ei mul oo. - Onk sul kaikki iha hyvin?
Mun faija on kuollu. - Mitä?
Siis sehän on ollu kuollu jo vaik kuin kauan. - Kyllä me se tiedettii.
Mut nyt se on oikeesti kuollu. Mummo soitti äske ja sano -
et se on ollu kalastaa ja tippunu vetee ja hukkunu.
Vitun alkoholisti.
Emmä ees tuntenu sitä kunnol.
Enkä varmaa ois oppinu tuntemaankaan. Mut ny mul ei oo sitä mahollisuutta.
Jumalauta.
Hyväjumala!
Meitsi ottaa kyl Annikan.
Mä otan ton vasemman.
Niit on kuus! - Meitsi ottaa ainaki kaks.
Mua pelottaa.
Tekstitys: Juho Lähde Broadcast Text International